![הורדוס. קרדיט תמונה: AI הורדוס. קרדיט תמונה: AI](https://vlu.co.il/articles_new/10879_tumb_750Xauto.webp)
בנה בית מקדש והיה שליט אכזר: הכירו את הורדוס
ב-68 שנות חייו הספיק מלך יהודה לכבוש, להרוג ולנהל ממלכה שלמה באכזריות גדולה. במקביל, הוא גם בנה בית מקדש בצורה פלאית במיוחד. מי אתה הורדוס הגדול?
- שגיא פריד
-
אא
הורדוס, הידוע גם כ"הורדוס הגדול", היה אחת הדמויות המרכזיות והמורכבות ביותר בתקופה הנקראת 'ימי בית שני'. הוא נולד בשנת 73 לפנה"ס באדום, אזור הידוע כיום כחלק מממלכת ירדן המודרנית. הורדוס היה בנו של אנטיפטרוס האדומי ומרים החשמונאית, מה שהפך אותו לאדם ממוצא מעורב – גם אדומי וגם יהודי.
הורדוס החל את דרכו הפוליטית תחת שלטונו של יוליוס קיסר, שקידם את אביו לתפקיד המנהל על יהודה. לאחר רצח יוליוס קיסר בשנת 44 לפנה"ס, הורדוס התקרב לממשיכי דרכו, במיוחד למרקוס אנטוניוס. בעזרת קשרים פוליטיים וצבאיים, הוא מונה למלך יהודה על ידי הסנאט הרומי בשנת 40 לפנה"ס, ובשנת 37 לפנה"ס הצליח לתפוס את ירושלים ולהפוך את שלטונו לרשמי.
אחת מהישגיו הגדולים ביותר של הורדוס הייתה בניית המקדש השני בירושלים, שנחשב לאחד מפלאי העולם העתיק. המקדש הפך למרכז הרוחני והפוליטי של העם היהודי, והורדוס השקיע בו משאבים עצומים על מנת להבטיח את יופיו וגדולתו. הוא גם פעל לשיפור התשתיות הציבוריות ברחבי ממלכתו, בנה ערים חדשות כמו קיסריה ושיפץ ערים קיימות, והקים מבצרים ומבנים צבאיים לחיזוק ההגנה על ממלכתו.
אך לצד הישגיו הרבים, הורדוס היה ידוע גם באכזריותו הרבה ובפרנויה שנגעה לכל תחום בחייו. הורדוס חשש כל העת מקנוניה ומהפיכות נגדו, והיה מוכן לעשות הכל כדי לשמור על כוחו. הוא רצח רבים מבני משפחתו הקרובה, כולל אשתו מרים החשמונאית ושני בניו, אריסטובולוס ואלכסנדר, על מנת להבטיח את שלטונו. מעשיו אלו עוררו זעם ושנאה בקרב רבים מבני עמו, אך גם רומא לא נשארה אדישה למעשיו האכזריים.
השמועות אודות אכזריותו של הורדוס התפשטו מהר מאוד, והן זכו לתהודה גם במקורות יהודיים. התלמוד הבבלי מספר עליו סיפורים שמדגישים את אכזריותו ואת הפחד שהוא הטיל על סביבתו. אחד הסיפורים המפורסמים בתלמוד הוא אודות רצח התינוקות בבית לחם, מעשה שזוכה לאזכור גם בברית החדשה, ומתואר כצעד שנעשה כדי למנוע את עלייתו של המשיח היהודי.
בתלמוד הבבלי במסכת בבא בתרא נכתב: "תנו רבנן: חגרה דימין הורדוס לא ינוס אלא למקומו." המשמעות של האימרה הזו היא שאדם שרוצה לברוח מהורדוס, לא יוכל למצוא מקום בטוח. השמועה הייתה שאפילו אויביו של הורדוס הכירו בכך שאין מפלט ממנו.
בנוסף, הורדוס נחשב לאחד המלכים השנויים במחלוקת ביותר בתולדות עם ישראל. למרות שהצליח להעלות את מעמדה של ממלכת יהודה מבחינה כלכלית ופוליטית, רבים ראו בו כפירה בהשתעבדות המוחלטת לרומא ובגידה בערכים הלאומיים והרוחניים של העם היהודי. הפילוסוף היהודי יוסף בן מתתיהו (יוספוס פלאוויוס) מתאר את הורדוס בספריו בצורה אמביוולנטית, כשהוא מציין את הישגיו הגדולים אך גם את אכזריותו ופרנואידיותו.
מהבחינה הפסיכולוגית, הורדוס הוא דמות מסובכת ומורכבת. מצד אחד, ניתן לראות בו אדם ששאף לשליטה מוחלטת ולכוח בלתי מוגבל, ושהיה מוכן לעשות הכל, כולל פעולות אכזריות ביותר, כדי להשיג את מטרותיו. מצד שני, הוא היה גם מנהיג שהבין את חשיבות הפיתוח והתשתיות, ושאף להשאיר חותם משמעותי על ממלכתו. השילוב הזה של שאיפות גדולות לצד אכזריות מוחלטת יצר דמות היסטורית מרתקת ומורכבת.
כישלונותיו של הורדוס נגעו בעיקר למערכות היחסים האישיות והפוליטיות שלו. הוא לא הצליח לזכות באמון מוחלט של העם היהודי, והיה נתון לביקורת רבה מצד המנהיגים הדתיים והפוליטיים של זמנו. בסופו של דבר, שלטונו התבסס על פחד ואימה, ולא על אהבה וכבוד מצד עמו.
סיכומו של דבר, הורדוס הגדול היה מלך שהשאיר חותם עמוק על תולדות עם ישראל. מצד אחד, הוא הצליח להקים מפעלי בנייה מרשימים ולקדם את ממלכתו מבחינה כלכלית ופוליטית. מצד שני, הוא היה ידוע באכזריותו הרבה ובחשדותיו הפרנואידיים, שהובילו למעשי רצח אכזריים ולביקורת קשה מצד העם והמנהיגות הדתית. דמותו המורכבת והמשולבת מאפשרת הבנה עמוקה יותר של תקופת בית שני ושל הדינמיקות הפוליטיות והחברתיות ששררו באותה תקופה.